Alexander Schallenberg
Alexander Schallenberg | |
---|---|
![]() Alexander Schallenberg (2021) | |
28. kancléř Rakouska | |
Ve funkci: 11. října 2021 – 6. prosince 2021 | |
Prezident | Alexander Van der Bellen |
Předchůdce | Sebastian Kurz |
Nástupce | Karl Nehammer |
Ministr zahraničí Rakouska | |
Úřadující | |
Ve funkci od: 6. prosince 2021 | |
Kancléř | Karl Nehammer |
Předchůdce | Michael Linhart |
Ve funkci: 3. června 2019 – 11. října 2021 | |
Kancléř | Brigitte Bierleinová Sebastian Kurz |
Předchůdkyně | Karin Kneisslová |
Nástupce | Michael Linhart |
Stranická příslušnost | |
Členství | Rakouská lidová strana (od 2020) |
Narození | 20. června 1969 (54 let) ![]() |
Choť | Marie-Isabelle Hénin (rozvedení) |
Rodiče | Wolfgang Schallenberg |
Děti | 4 |
Alma mater | Vídeňská univerzita (1989–1994) Univerzita Paříž II College of Europe |
Profese | právník a politik |
Ocenění | Knížecí záslužný řád (2019) rytíř velkokříže Řádu za zásluhy o Italskou republiku (2020) |
Commons | Alexander Schallenberg |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Alexander Schallenberg (* 20. června 1969 Bern) je rakouský politik, diplomat a právník, od prosince 2021 ministr zahraničí ve vládě Karla Nehammera. Tuto funkci již zastával mezi roky 2019–2021 v úřednickém kabinetu Brigitty Bierleinové a druhé vládě Sebastiana Kurze. Mezi říjnem a prosincem 2021 byl spolkovým kancléřem.[1] Před jmenováním do ministerského úřadu v Kurzově vládě vstoupil do Rakouské lidové strany.
Osobní život[editovat | editovat zdroj]
Schallenberg se narodil v roce 1969 ve švýcarském Bernu, kde jeho otec Wolfgang Schallenberg (* 1930 v Praze) pracoval jako rakouský velvyslanec. Pochází ze starého šlechtického rodu Schallenbergů (od roku 1666 říšská hrabata), jehož zaniklé rodové sídlo se nacházelo v hornorakouském Sankt Ulrich im Mühlkreis.[2] Jako syn diplomata vyrůstal v Indii, Španělsku a ve Francii. V letech 1989–1994 studoval práva na Vídeňské univerzitě a na pařížské univerzitě Panthéon-Assas. Do roku 1995 pokračoval ve studiu na Evropském kolegiu v Bruggách.
Je rozvedený a má čtyři děti.
Politická kariéra[editovat | editovat zdroj]
Od roku 1997 pracoval na ministerstvu zahraničí, kde v letech 2000–2005 vedl právní oddělení stálého zastoupení Rakouska při Evropské unii v Bruselu.[3] Mezi lety 2006–2013 byl tiskovým mluvčím ministrů Ursuly Plassnikové a Michaela Spindeleggera. Za ministra Sebastiana Kurze byl Schallenberg v roce 2013 jmenován vedoucím personálního oddělení pro strategické plánování zahraniční politiky. V roce 2016 převzal funkci vedoucího evropské sekce ministerstva zahraničí. V červnu 2019 byl jmenován ministrem zahraničí v úřednické vládě Brigitty Bierleinové a v této funkci zůstal i v následujícím druhém kabinetu Sebastiana Kurze, jmenovaném v lednu 2020.
Po rezignaci Sebastiana Kurze z funkce rakouského spolkového kancléře kvůli podezření z korupce a úplatkářství byl Schallenberg po dohodě s koaličním partnerem, rakouskými Zelenými, prezidentem Alexandrem Van der Bellenem dne 11. října 2021 jmenován kancléřem, přičemž funkci předsedy ÖVP si Kurz ještě ponechal.[4][5] Po ústupu Sebastiana Kurze z pozice předsedy ÖVP oznámil Schallenberg 2. prosince 2021, že uvolní pozici kancléře, jakmile si jeho strana zvolí nového předsedu, a dodal, že nehodlá kandidovat na post předsedy strany. Dle jeho slov by měl vykonávat funkci kancléře a předsedu strany tentýž člověk. Zároveň ohlásil svůj úmysl vrátit se na post ministra zahraničí.[6][7] Novým kandidátem na kancléře se stal dosavadní ministr vnitra Karl Nehammer, který byl dne 3. prosince 2021 zvolen předsedou ÖVP.[8][9]
Odkazy[editovat | editovat zdroj]
Reference[editovat | editovat zdroj]
- ↑ Rakouský kancléř Kurz podá demisi, nahradí ho nejspíš ministr zahraničí. Aktuálně.cz [online]. Economia, 2021-10-09 [cit. 2021-10-09]. Dostupné online.
- ↑ Regierungschef mit Wurzeln in OÖ. ORF.at [online]. 2021-10-09 [cit. 2021-10-09]. Dostupné online.
- ↑ Designierter Kanzler - Kurz-Nachfolger Schallenberg im Porträt. Wiener Zeitung Online [online]. 2021-10-09 [cit. 2021-10-09]. Dostupné online.
- ↑ APA. Linhart wird neuer österreichischer Außenminister. apa.at [online]. [cit. 2021-10-11]. Dostupné online. (německy)
- ↑ Rakouský kancléř Kurz končí v čele vlády. Krok vysvětlil nařčením z korupčního jednání. iROZHLAS [online]. Český rozhlas [cit. 2021-10-11]. Dostupné online.
- ↑ Schallenberg stellt Amt als Bundeskanzler zur Verfügung. kurier.at [online]. 2021-12-02 [cit. 2021-12-02]. Dostupné online. (německy)
- ↑ Rakouská politika přišla o nejvýraznější postavu posledních let. Kurz odchází do ústraní. ČT24 [online]. 2021-12-02 [cit. 2021-12-03]. Dostupné online.
- ↑ SCHECHTNER, 03 12 2021 um 12:10 von Maria Kronbichler und Barbara. Nehammer wird Bundeskanzler und baut sein Regierungsteam um. Die Presse [online]. 2021-12-03 [cit. 2021-12-03]. Dostupné online. (německy)
- ↑ LÖWENSTEIN, Stephan: Nehammer soll Bundeskanzler in Wien werden (Nehammer se má stát spolkovým kancléřem ve Vídni). Frankfurter Allgemeine Zeitung, 4. prosince 2021, s. 1 (německy).
Související články[editovat | editovat zdroj]
Externí odkazy[editovat | editovat zdroj]
Obrázky, zvuky či videa k tématu Alexander Schallenberg na Wikimedia Commons