Ladislav Zemánek
PhDr. Ladislav Zemánek | |
---|---|
![]() | |
Narození | 24. července 1992 (31 let) Praha ![]() |
Alma mater | Univerzita Karlova v Praze |
Povolání | rusista a vědec |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ladislav Zemánek (* 24. července 1992 Praha)[1] je rusista, výzkumný pracovník evropského think tanku Čínské akademie sociálních věd China-CEE Institute a expert Valdajského klubu.
Studium[editovat | editovat zdroj]
Absolvoval obor východoevropská studia na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy v Praze (Bc. 2016, Mgr. 2018, PhDr. 2018).[2][3][4]
Věda a výzkum[editovat | editovat zdroj]
Instituce[editovat | editovat zdroj]
V letech 2018 až 2021 spolupracoval s Centrem globálních studií Filosofického ústavu Akademie věd České republiky.[5] Podílel se zde na organizaci mezinárodních konferencí a výzkumu čínské a ruské politiky. Roku 2019 se například zúčastnil konference "Šanghajská organizace pro spolupráci a Evropa: partneři, soupeři či nepřátelé?", kterou organizoval sociální vědec Marek Hrubec a jako hlavní řečník zde vystoupil přední ruský politolog a sinolog Alexandr Lukin.[6]
Od roku 2019 je výzkumným pracovníkem China-CEE Institute, think tanku Čínské akademie sociálních věd v Budapešti, kde se zabývá problematikou vztahů mezi Čínou a Evropskou unií.[7] Čínská akademie sociálních věd (CASS) je instituce pod vedením Ústředního výboru Komunistické strany Číny a Státní rady ČLR. Je nejvyšší akademickou institucí pro filozofický a společenský výzkum v Číně a bývá považována za "nejlepší think tank v Asii".[8]
V roce 2022 byl Zemánek zařazen mezi experty Valdajského klubu, mezinárodního odborně-analytického diskusního fóra, sdružujícího intelektuály, politiky, podnikatele a další osobnosti z celého světa, a organizovaného předními ruskými univerzitami (MGIMO) a think tanky, blízkými vládě. Zemánek zde kritizoval vzestup "liberálního autoritářství" v západních demokraciích.[9]
Ladislav Zemánek je autorem řady článků ve vědeckých časopisech a kolektivních monografiích v České republice i v zahraničí, především v Číně, Maďarsku, Německu, Rusku, Srbsku a na Slovensku.
Politická filozofie a mezinárodní vztahy[editovat | editovat zdroj]
V minulosti se zabýval politickou a právní filozofií s důrazem na ruský konzervatismus, sociální liberalismus a reformní socialismus a publikoval studie věnované významným ruským filozofům, jako byli Ivan Iljin, Pavel Novgorodcev, Sergej Gessen, Bogdan Kisťakovskij či Georgij Gurvič. V návaznosti na polského historika Andrzeje Walického analyzoval vazby mezi ruským liberalismem a socialismem a rozvinul Walického narativ o utváření liberálně socialistického paradigmatu, které v odlišném historickém kontextu anticipovalo sovětský liberální socialismus z doby perestrojky.
V současnosti se věnuje dějinám, potenciálu a rizikům interakce mezi aktéry v eurasijském makroregionu s důrazem na Evropskou unii, Čínu a Rusko včetně projektu Nové hedvábné stezky, Šanghajské organizace pro spolupráci a BRICS.
Postliberalismus a suverénní populismus[editovat | editovat zdroj]
Zemánek analyzuje rizika spojená s vývojem liberální demokracie se zaměřením na problematická místa západního politického modelu. V návaznosti na autory, jako je politický filozof Isaiah Berlin a John N. Gray, politolog Richard Sakwa, Adrian Pabst a Sergej Karaganov či sociolog Frank Furedi tematizuje autoritářské prvky v liberalismu a rozvíjí koncept postliberalismu jakožto nového vývojového stadia liberální ideologie, které je spjato s transformací mezinárodního systému.
V článku publikovaném ve vlivném ruském časopisu Russia in Global Affairs v roce 2023 analyzoval v návaznosti na Stephena F. Cohena a Richarda Sakwu mezinárodní vztahy prizmatem "druhé studené války", která je údajně definována konfliktem mezi liberálním a suverénním internacionalismem. Zemánek tento střet extrapoluje na interní vývoj liberálních demokracií, které už z jeho pohledu nejsou definovány soupeřením levice a pravice, ale liberalismu a suverénního populismu, spojujícího jak levicové, tak pravicové neliberální aktéry.[10][11]
Kritika[editovat | editovat zdroj]
V roce 2021 server Aktuálně.cz publikoval sérii kritických článků o výzkumu, který probíhal v Centru globálních studií Filosofického ústavu Akademie věd České republiky pod vedením Marka Hrubce.[12] Kauza vedla k výrazným personálním změnám, ukončení projektů zaměřených na Čínu a Rusko a následné likvidaci Centra globálních studií navzdory stanovisku etické komise Akademie věd, která na Zemánkově výzkumu ani propojení s China-CEE Institute neshledala nic problematického, a to už proto, že Čínská akademie sociálních věd byla partnerskou organizací AV ČR.[13][14] Mediální kampaň vyvolala negativní reakce v České republice i v zahraničí. Někteří akademici v té souvislosti kritizovali zásahy do svobody slova a vědeckého bádání.[15]
Kampaň následně pokračovala v Maďarsku na stránkách opozičního časopisu HVG.[16] Vedení China-CEE Institute odsoudilo politizaci akademických aktivit i pokusy o ovlivňování vědy prostřednictvím mediálních tlaků a za Ladislava Zemánka se postavilo.[17] Článek publikovaný neokonzervativním americkým think tankem Jamestown Foundation potvrdil, že kauza byla iniciována českými akademiky z projektu Sinopsis, který je spolufinancován kontroverzní americkou organizací National Endowment for Democracy (NED), ministerstvem zahraničí USA či institucemi z Tchaj-wanu.[18][19] Projekt proto bývá v českém prostředí opakovaně kritizován za nedostatek objektivity, politizaci vědy a prosazování cizích zájmů.[20][21][22][23][24]
V květnu 2024 Český rozhlas informoval o tom, že Zemánek porušil etický kodex Univerzity Karlovy. Toho se měl dopustit uváděním chybných akademických titulů v několika publikacích a konferencích v Rusku. Podle univerzity však vyšetřování neodhalilo, že by se Zemánek úmyslně dopustil podvodu. Zároveň zástupci univerzity zdůraznili, že studenta nemohou postihovat za vědecké ani politické názory, a odmítli tak argumentaci Zemánkových kritiků z řad bývalých zaměstnanců univerzity, kteří požadovali Zemánkovo vyloučení a odebrání jeho akademických titulů.[25][26]
Občanské a politické aktivity (2014–2015)[editovat | editovat zdroj]
Od ledna 2014 do října 2015 byl místopředsedou nacionalistické Národní demokracie a přispíval do dezinformačního magazínu Protiproud, vedeného mluvčím prezidenta Václava Klause Petrem Hájkem.[27] Zemánek byl kritikem vládní interpretace ruské zahraniční politiky a konfliktu na Ukrajině. V březnu 2014 vystoupil na demonstraci proti mediálním dezinformacím na Václavském náměstí organizované senátorem ČSSD Jiřím Vyvadilem a ocenil "pozitivní roli Ruské federace v mezinárodní politice".[28]
V listopadu 2014 byl členem volební pozorovatelské mise v mezinárodně neuznané Doněcké lidové republice. Následně byl zařazen na sankční seznam vydaný prezidentem Petrem Porošenkem[29]. Na seznamu figuroval společně s českým senátorem Jaroslavem Doubravou, ruským ministrem obrany Sergejem Šojgu, předsedou Státní dumy Sergejem Naryškinem či prezidentem Čečenské republiky Ramzanem Kadyrovem.[30] Schválení sankčního seznamu vyvolalo kritiku ze strany předních evropských médií jako BBC, Die Zeit či El País, které krok interpretovaly jako porušování základních práv a svobod.[31] Platnost sankcí proti Ladislavu Zemánkovi má vypršet k 24. červnu 2024.[32]
Zemánkovo jméno také figurovalo v prohlášení, které Národní demokracie vydala v březnu 2015 a podle něhož „židovská otázka nebyla dosud uspokojivě vyřešena“. Věcí se v roce 2016 zabýval Okresní soud v Jihlavě, Ladislava Zemánka nicméně neodsoudil.[33] Za uvedené prohlášení se veřejně omluvil.[34]
Bibliografie (výběr)[editovat | editovat zdroj]
Články v impaktovaných časopisech[editovat | editovat zdroj]
- Zemánek, L. (2023), The Rise of Liberal Authoritarianism and Global Transition to Polycentrism, Russia in Global Affairs, 21, 3, s. 84–102.
- Zemánek, L. (2022), Metafyzické předpoklady liberální demokracie, Filozofia, 2, 77, s. 71–84.
- Zemánek, L. (2020), Belt & Road Initiative and Russia: From Mistrust towards Cooperation, Human Affairs, 2, 30, s. 199–211.
- Zemánek, L. (2020), Proměny ruského liberálního socialismu v 1. polovině 20. století, Slovanský přehled – Slovanské historické studie, 3, 106, s. 635–655.
- Zemánek, L. (2019), Právní socialismus Sergeje Gessena, Slovanský přehled – Slovanské historické studie, 3, 105, s. 435–455.
Kapitoly v monografiích[editovat | editovat zdroj]
- Zemánek, L. (2023), Eurasia in the 2020s: Between Integration and Division, in: Stekić, N., Mitić, A. (eds.), New Chinese Initiatives for a Changing Global Security. Bělehrad: Institute of International Politics and Economics, s. 59–74.
- Zemánek, L. (2021), Sociální liberalismus Pavla Novgorodceva a jeho filosofické předpoklady: analýza a kritika, in: Nykl, H. (ed.), Instituce a osobnosti ruské meziválečné emigrace v Československu. Praha: Karolinum, s. 55–84.
- Zemánek, L. (2018), Politická filosofie Ivana Iljina, in: Nykl, H. (ed.), Vybrané kapitoly z ruského myšlení 20. století, Praha: Karolinum, s. 63–95.
Reference[editovat | editovat zdroj]
- ↑ Národní demokracie – Rejstřík politických stran a politických hnutí], MV ČR
- ↑ ZEMÁNEK, Ladislav. Národní idea v pojetí Ivana Iljina. dspace.cuni.cz. 2016-09-06. Dostupné online [cit. 2024-05-30].
- ↑ ZEMÁNEK, Ladislav. Člověk, stát a právo v myšlení Pavla Novgorodceva. dspace.cuni.cz. 2018-05-23. Dostupné online [cit. 2024-05-30].
- ↑ ZEMÁNEK, Ladislav. Mezi liberalismem a socialismem: Pavel Novgorodcev, Bogdan Kisťakovskij, Sergej Gessen a Georgij Gurvič. dspace.cuni.cz. 2018-11-12. Dostupné online [cit. 2024-05-30].
- ↑ Centrum globálních studií Filosofického ústavu Akademie věd České republiky. web.archive.org [online]. [cit. 2024-30-05]. Dostupné online.
- ↑ Shanghai Cooperation Organisation and Europe: Partners, Rivals or Foes?. globalnikonflikty.cz [online]. [cit. 2024-05-30]. Dostupné online.
- ↑ Наши эксперты: Ладислав Земанек Аналитик Института Китай – ВЦЕ, созданного Китайской академией общественных наук в Будапеште [online]. Москва: Международный дискуссионный клуб «Валдай» - valdaiclub.com [cit. 2022-04-26]. Dostupné online. (rusky)
- ↑ 中国社会科学院. 百度百科 [online]. [cit. 2024-05-29]. Dostupné online.
- ↑ Ладислав Земанек. Клуб «Валдай» [online]. [cit. 2024-05-29]. Dostupné online.
- ↑ https://www.sav.sk/journals/uploads/02202013filozofia.2022.77.2.1.pdf
- ↑ The Rise of Liberal Authoritarianism and Global Transition to Polycentrism [online]. [cit. 2023-07-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ VALÁŠEK, Lukáš. Odsouzeného antisemitu platí Čína. Na Akademii věd se podílí na akcích o Číně i Rusku. Aktuálně.cz [online]. 2021-11-04 [cit. 2023-04-08]. Dostupné online.
- ↑ VALÁŠEK, Lukáš. Etická komise Akademie věd: Spolupráce badatele s čínskou propagandou není prohřešek. Aktuálně.cz [online]. 2022-05-02 [cit. 2022-07-23]. Dostupné online.
- ↑ Stanovisko Komise pro etiku vědecké práce AV ČR k Podnětu vedení Filozofického ústavu AV ČR k prošetření některých vědeckých aktivit doc. PhDr. Marka Hrubce, Ph.D. web.archive.org [online]. [cit. 2024-05-30]. Dostupné online.
- ↑ RYCHETSKÝ, Jan. Svoboda vědeckého bádání prý dostává na frak. Po personálních čistkách vládne na globálních studiích strach a nenávist. Parlamentní Listy [online]. 2022-06-16 [cit. 2022-07-23]. Dostupné online.
- ↑ DEZSŐ, András. A tudomány csak álca, mögötte a kínai hírszerzés kavar Budapesten is. Heti Világgazdaság [online]. 2022-11-26 [cit. 2022-07-23]. Dostupné online.
- ↑ Statement of the China-CEE Institute. China-CEE Institute [online]. 2021-12-30 [cit. 2022-07-23]. Dostupné online.
- ↑ HÁLA, Martin. Borrowed Boats Capsizing: State Security Ties to CCP Propaganda Laundering Rile Czech Public. China Brief, the Jamestown Foundation [online]. 2021-12-03 [cit. 2022-04-26]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Veřejný rejstřík a Sbírka listin - Ministerstvo spravedlnosti České republiky. or.justice.cz [online]. [cit. 2024-05-29]. Dostupné online.
- ↑ DRULÁK, Petr. Český (ne)zájem: Nevládní tlampače. Literární noviny [online]. 2024-05-31 [cit. 2024-05-31]. Dostupné online.
- ↑ Čína v zajetí Sinopsis. !Argument [online]. 2020-06-16 [cit. 2024-05-31]. Dostupné online.
- ↑ DRULÁK, Petr. Akademie věd mezi pluralitou a totalitou. !Argument [online]. 2021-12-20 [cit. 2024-05-31]. Dostupné online.
- ↑ Dependence in Europe’s Relations with China: Czech Perspective | Institute of International Relations Prague - Expertise to impact. www.iir.cz [online]. [cit. 2024-05-31]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ VOJTA, Vít. Vít Vojta: Mluvit s Pekingem, nebo ho vyloučit? Pročínskou propagandu nepěstuji. HlídacíPes.org [online]. 2020-03-31 [cit. 2024-05-31]. Dostupné online.
- ↑ Doktorand Karlovy univerzity vystupoval v Rusku s falešnými tituly. Fakulta ho za to kárá, řešení nemá. iROZHLAS [online]. 2024-05-18 [cit. 2024-05-29]. Dostupné online.
- ↑ Vyhodili nás, protože jsme upozornili na proruského antisemitu, tvrdí akademici - Seznam Zprávy. www.seznamzpravy.cz [online]. 2023-08-08 [cit. 2024-05-30]. Dostupné online.
- ↑ Protiproud, články autora: Ladislav Zemánek
- ↑ Co bylo, bylo: Silné Rusko obdivují čeští politici zleva i zprava. ČT24 [online]. 2014-04-01 [cit. 2022-04-27]. Dostupné online.
- ↑ č. 40: Ладіслав Земанек (Ladislav Zemanek)
- ↑ Doubravu, Zemánka a Gegalčije označí Kyjev za nežádoucí osoby. ČT24 [online]. 2014-11-03 [cit. 2022-04-27]. Dostupné online.
- ↑ IDNES.CZ, ČTK. Porošenko si dal vlastní gól, hodnotí média sankce proti novinářům. iDNES.cz [online]. 2015-09-17 [cit. 2024-05-29]. Dostupné online.
- ↑ State Sanctions Registry. drs.nsdc.gov.ua [online]. [cit. 2024-05-29]. Dostupné online.
- ↑ LAUDIN, Radek. Za protižidovský text u hrobu Hrůzové dostal radikál Bartoš podmínku. iDNES.cz [online]. 2016-10-20 [cit. 2024-05-29]. Dostupné online.
- ↑ Ústavy Akademie věd v roli rusko-čínského trolla. FORUM 24 [online]. [cit. 2024-05-29]. Dostupné online.